Ikke gjør det.
- Hva? - Ikke gjør det.
- Unnskyld. - Jeg snakket ikke om godteriet, Emma.
- Hvordan vet du hva jeg heter? - Jeg vet mye.
Jeg er her for å be deg om ikke å gjøre det.
- Jeg forstår ikke. - Når du gjør noe du ikke burde...
Selv om du gjør det av gode grunner, så skjer det fæle ting.
Fæle ting.
En dag kommer du til å få muligheten til å ta Excalibur ut av steinen.
Ikke gjør det. La sverdet stå.
- Er dette stedet, Lancelot? - Ha tro, Arthur.
- Merlins profeti var klar. - Det er ikke den som bekymrer meg.
Noen kom hit før oss.
Dere er for sent ute.
Ikke gi etter. Sverdet er ikke ditt.
Hvorfor ikke? På grunn av en profeti?
Du skal være min konge? Nei, takk. Jeg tar det jeg vil ha.
Og så blir jeg den største kongen i alle verdener.
- Din tur. - Jeg antar at det er det.
- Hvor er resten? - Dette er alt.
Du kan ikke ta tronen med halve sverdet. Hva skal du si?
Ingenting. Alt de trenger å vite er at de har en konge.
I mens har vi et nytt oppdrag. Vi må gjøre Excalibur hel igjen.
Vi må finne den andre halvdelen.
Hvordan kunne hun være så dum?
- Hun reddet livet ditt. - Det vet jeg.
- Nå er hun Den onde. - Nå er hun et problem for oss.
- Hun er fortsatt god. - Jeg håper det.
- Hun ble sugd opp av en ond malstrøm. - Hvor er hun? Hvor ble hun av?
- Samme det. - Ikke gjør det.
Kom deg vekk.
Finner jeg henne ikke, så kan jeg få henne til å komme til meg.
Den onde, med dolken befaler jeg at du skal komme tilbake.
Den onde! Vis deg!
Slipp den før du skader noen. Kan du ikke dolkens regler?
Den kan kalle Den onde fra hele verden.
Der har du svaret. Hun er ikke i denne verdenen.
Hvor er jeg?
Hvem er der?
Du skal jo være i Storybrooke. Du lå i koma.
Ja, det er jeg. Eller snarere, han er det.
- Hva er du? - Jeg er mange ting.
Jeg er stemmen i hodet ditt. Den ondes krefter i deg.
I alle De onde. Rumpelstiltskin er bare én av mange.
Kanskje jeg kan være Gorgon den Uovervinnelige?
- Nei! Slutt. - Ja, det er nok lettere slik.
- Er du klar til å begynne? - Med hva?
Å lære deg å være Den onde. Tenk på meg som din guide.
Til du har akseptert kreftene dine.
- Jeg blir aldri ond. - Alle sier det.
Alle som drikker fra denne kilden nyter smaken altfor mye.
Den eneste måten å slutte er å bli stanset.
Det er skjebnen for alle som blir Den onde.
Du kan ikke bare gå din vel.
Jeg er i Den forheksede skogen nå, så Merlin kan utslette ondskapen.
- Merlin? Jeg er et bedre valg. - Nei! Jeg er ikke som dere.
Jeg kommer aldri til å skade dem jeg elsker, de som elsker meg.
Lærling, det monsteret tok Emma. Hvor tok hun veien?
Hun er der all ondskap fødes, i deres verden.
- Ta oss dit. - Jeg for svak nå.
Men denne...
Vil være til hjelp. Det er en gave fra Trollmannen, fra Merlin.
Jeg fikk den da jeg ble hans lærling. I den fins all hvit magi.
- Kan den ta oss til henne? - Ikke alene.
For å reise mellom verdener må det brukes som det ble skapt-
-med begge sider av mynten.
Det lyse og det mørke.
Jeg antar at det betyr at det er min tur.
- Det holder. Du sløser bort tiden. - Jeg vet hva jeg gjør.
Det holder ikke. Vi trenger ondskap, og du er blitt myk.
Vil du se noe mykt, som innvollene dine?
Du har gløden, men du har mistet mørket.
Ironisk. Du har gjort for mye godt.
Nei, vi trenger en som er ond.
Nei. Nei, ikke søsteren min. Hun er mer enn ond, hun er gal.
For Emma er det verdt det. Hun ofret seg for deg, Deres Majestet.
Hun trodde en ond dronning kunne bli god. Burde ikke det gjengjeldes?
Hei! Unnskyld. Jeg trenger hjelp.
Jeg må til Camelot, vet du veien?
Selvfølgelig. Det koster deg bare to sølvmynter.
Jeg har ingen sølvmynter.
- Tre. - Det haster.
- Fire. - Bare si det.
- Hva gjør du? - Ingenting.
- Det er det klart du gjør. - Slutt.
Det er ikke jeg som gjør det, kjære. Det er du.
Nøt du din første smak av ondskap?
Belle, du burde gå og hjelpe dem med Emma.
De trenger deg selv om de ikke vet det enda.
Om han går bort, vil jeg være her med ham.
Rosen er lenket Udyret. Så lenge den har kronblader lever han.
Jeg prøver å meditere. Det er bra for barnet.
- Vær så snill, gå. Du forstyrrer. - Vi trenger hjelpen din.
Dere må være desperate.
Eller så trenger noen en unnskyldning for å treffe meg.
Pass deg.
- Hva er det? - Noe har hendt med Emma.
- La meg være, jeg trenger deg ikke. - Vi har passert det treet tre ganger.
Vi går i sirkler. Jeg kan hjelpe deg hvis du lar meg gjøre det.
- Jeg bruker ikke svart magi. - Jeg sa ingenting om magi.
Vil du finne Merlin, bare spør. Du kommer til å finne ham.
- Hvordan finner jeg Merlin? - Bra du spurte.
En magisk kraft kan lede deg dit du vil.
Om du tillater, kan jeg vise hvor du finner den.
- Jeg lytter. - Utmerket.
Se for deg en speilblank innsjø, -
- et høyt tre med grener som henger lavt over innsjøen.
Over den er himmelen blå.
Se det for deg, se det klart for deg.
Ok, jeg ser det for meg.
- Du skulle ikke bruke svart magi. - Det gjorde jeg ikke. Du gjorde det.
Gratulerer. Din første magiske reise.
- Du lurte meg. - Selvfølgelig.
- Forsvinn.. - Det vil du nok ikke.
Se. Vettelys.
Om du vil finne Merlin, bør du fange det.
- Det er virkelig et problem. - Hjelp oss å tilintetgjøre mørket.
- Vil du ikke det for barnet vårt? - Mitt barn. Jeg gjør all jobben.
- Du var bare med å skape det. - Uvillig.
Om det føles bedre, så nøt jeg det ikke. Hva ser du i ham?
- Du kan få barn uten en tunge. - Det er nok. Vil du hjelpe oss?
- Selvfølgelig. - Hva?
Graviditeten har forandret meg. Jeg vil gjøre alt for å finne Emma.
La meg se tryllestaven. Rolig. Armbåndet nøytraliserer magien min.
Jeg er uten krefter.
Enkelt. Man trenger bare en gjenstand som leder portalen til målet.
Noe som tilhørte Emma, noe som betydde mye for henne.
- Greit. Det fikser jeg. - Nei, det kan du ikke.
Magien din er ikke sterk nok.
- Kan du få det til å funke? - Jeg tror det.
Det er bare én liten ting som står i veien.
Aldri.
Tja, hun bærer virkelig nag. Du burde prate med henne.
Jeg kan være deres eneste måte å finne Emma på.
Hei! Jeg trenger det!
Stans!
Tilbake, frøken! Jeg sikter bra, ikke prøv deg.
- Jeg vil ikke skade deg. - Så det var et liten magisk klapp?
Jeg kjenner igjen en heks når jeg ser en.
Jeg er ingen heks, jeg er forbannet.
- Hva er forskjellen? - Jeg vil kvitte meg med den.
Vettelyset er eneste måte.
- Vil du kvitte deg med det? - Desperat.
Ja... Det er en forferdelig skjebne å være forbannet.
Vær glad du ikke er en bjørn.
Glem det.
Jeg skulle gjerne hjulpet deg, men jeg trenger også vettelyset.
- Så vi får slåss om det. - Hva?
Jeg kan slåss rettferdig. Ingen magi.
- Jeg liker kampgløden hennes. - Jeg vil ikke slåss.
- Ikke? - Hvorfor?
Magi eller ei, så er det ondskap. Jeg gjør det ikke.
- Ta det og gå. Det er ditt. - Ikke prøv å overrumple meg.
- Det skal jeg ikke. Bare gå. - Takk.
- Jeg heter Merida. - Emma.
- Du er vel i knipe? - Det kan man si.
- Jeg kan hjelpe deg. - Jeg tror ikke det.
Kanskje jeg kan det.
Du vet ikke mye om vettelyset. De fødes på et magisk sted.
På steinåsen. De svarer på spørsmål, når du tar dem hjem.
Det er en dags vandring herfra.
Om vi går sammen, kan jeg få svaret mitt, og så kan kanskje du få det.
Henry, du er forfatteren nå. Skriv bort ondskapen og få Emma hjem.
- Jeg ødela pennen. - Hva?
Det er for mye makt. Se på den forrige forfatteren.
Han begynte å endre historien med magi.
Mamma ønsker ikke det. Hun vil at jeg skal være god.
Jeg vet.
Så du vil ikke bryte noen regler?
Tenk om det fantes en farlig måte å redde moren din på.
- Din andre mor ville ikke likt det. - Jeg trenger ikke hennes tillatelse.
Bra. Vår beste sjanse er personen Regina hater mest.
- Zelena. - Nettopp. Vi må slippe ut heksen.
- Hva med å "skynde seg langsomt"? - Jeg har ikke tid.
Hva er det som haster slik? Hva skal du med vettelyset?
Mine tre små brødre ble kidnappet av klanene i landet mitt.
Barbarer! Og det er min skyld.
Min far var konge, og klanene godtok ikke at jeg ble dronning.
I mitt land tror menn at kvinner ikke kan lede.
- Ikke bare i ditt land. - De skal få se.
Jeg trenger vettelyset for å finne brødrene mine og redde dem.
Om klanene vil ha krig, så skal de få det.
Du er ikke til nytte om du besvimer av utmattelse.
- Når sov du sist? - Hvilken måned er det?
Ok, vi slår leir, men bare til morgengry.
Får du ikke sove? Ta det med ro. De onde trenger ikke søvn.
Det var derfor jeg spant halm.
Man trenger en hobby for å slippe å tenke på alt det fæle man gjør.
Jeg hjelper Merida. Når hun er ferdig, er det min tur.
Vettelyset er ingen leke dere kan dele. Hun kan ikke bare gi deg det.
Personen som hvisker til det, eier det for alltid.
Så jeg kan ikke bruke det etter henne?
- Ikke mens hjertet hennes slår. - Du vil at jeg skal ta det.
Jeg vil at du oppfører deg som Den onde.
Du ledet meg til henne. Du ville at jeg skulle forråde Merida.
- Bra. Hvordan visste du koden? - Mamma er ikke god på passord.
Hun bruker fødselsdatoen min til alt.
Hva er planen? Bruker vi wookie-trikset?
Nei, jeg bruker aldri samme triks to ganger. Jeg har en annen idé.
- Hei, Ratched. Er mamma her? - Henry!
Du med moppen! Litt hjelp...
Jeg er så lei for det. Beklager.
Det var et uhell.
- Hva vil du? - Jeg vil ha hjelp med tryllestaven.
Så dette er et snikoppdrag? Jeg liker det.
- Ta det av. - Jeg trenger en garanti.
På at du ikke gjør noe uforventet.
- Jeg sverger på mitt barns liv. - Jeg trenger en ordentlig garanti.
- Hva er det? - En eliksir din søster ga meg.
- Hva gjør det? - Det stjeler hjerter.
- Hvorfor ga hun deg det? - Jeg skulle ta din mors hjerte.
Ingen overraskelse at familien har problemer.
Dette kommer til å svi.
Min familie har kanskje problemer, men et hjerte er dyrbart.
Jeg beskyttet min med en trylleformel for lenge siden. Prøv igjen.
Du har visst rett, det sved.
Da så. Vil du se noe veldig smertefullt?
Hva i...?
Sånn. Mye bedre.
Du burde ha hørt på søsteren min.
- Slapp du henne ut? - Teknisk sett lot jeg henne rømme.
Idiot!
- Jeg prøver i det minste. - Hva?
Kanskje du liker at Emma ikke er her.
- Du vil kanskje ha en krok til? - Det er nok.
Zelena er ute, men det betyr ikke like mye som Emma.
Emma holdt oss samlet, og slik skal vi fortsette.
Samme hva som skjer, skal vi slutte å krangle.
Og vi skal finne datteren min.
Ok?
Ok, hvor vil Zelena dra først?
Jeg vet akkurat hva, eller hvem, hun er ute etter.
- Robin? - Hysj... Han sover endelig.
- Hva er det? - Zelena kom seg ut.
Vi må hente Roland og dra. De andre venter.
- Hva er det? - Jeg liker det når du tenker på meg.
- Zelena? - Bravo! Du elsker henne virkelig.
Du merket det ikke da jeg spilte Marion.
- Hva er du ute etter? - Deg.
Du er nøkkelen til alt for meg.
Hei, søs. Du har fikset klokken. Synd om den gikk i stykker.
Men det hadde vært gøy å se Robin fly som en av pilene hans.
Om du skader ham...
Jeg vil ikke skade Robin, jeg vil bytte ham mot lærlingens tryllestav.
Jeg er lei av å tape mot deg. Du fortsetter å få alt.
Men nå har jeg noen som elsker meg, og bare meg.
Dette er fremtiden min, og ingen får ta den fra meg-
- eller vende den mot meg, så jeg drar så langt bort jeg kan.
Bortenfor regnbuen, der du ikke kan nå meg.
- Til Oz? - Jeg var fryktet og foraktet der...
Men jeg var i det minste fri.
Vil du at skogvokteren din skal overleve? Gi meg tryllestaven.
Ikke tenk tanken engang.
Det kan du ikke, Regina. Vær så snill.
Jeg må...
Herlig.
Nå trengs bare litt veiledning. Et lite nips hjemmefra.
Nå får du seg meg gjøre det du ikke klarte.
- Hva skjedde? - Jeg er ikke dum.
Du kan åpne portalen, men det gjør deg svak.
Det er én ting familien vår er god på, og det er å utnytte smerte.
Vi tar portalen din, men vi skal ikke til Oz, men til Emma.
Nei! Nei...
- Jo da. - Hvor er hun?
Hun gjør det du burde gjort. Tar vare på seg selv først.
Går hun til steinåsen og hvisker til vettelyset er det over for deg.
- Du må drepe henne. - Nei.
Det mener du egentlig ikke.
- Hvordan ser steinåsen ut? - Du skal vel ikke dra dit med magi?
- Fortell. - Du bruker ikke magi.
- Hvordan ser den ut? - Om du insisterer...
- Nei! Fatter du hva du har gjort? - Ja, det gjør jeg.
Stans! Jeg vet ikke hva slags heks du er-
- eller hvilke stemmer du har i hodet, men jeg hørte alt.
Hva sier hun? Dialekten er litt vanskelig...
Du forstår ikke. Jeg kan forklare.
Jeg trenger ikke løgnene dine. Jeg trenger vettelyset, så gå!
- Hun utfordrer deg. - Stikk!
- Drep henne. - Ikke rør meg, heks.
Hva venter du på, Den onde? Du vet hva du må gjøre.
Vær så god, dra ut hjertet hennes.
Steng av frityrkokerne og samle sammen sausene.
Forsikringen dekker nok ikke flyturen.
Vi klarer oss.
Deres Majestet, hvordan får vi syklonen til å ta oss til Emma?
- Ved å bruke dette. - Emmas babyteppe.
Jeg kunne ikke bære rundt på denne gule bobla.
Klar?
- Tornado! - Leroy!
- Det går bra, vi kalte den hit. - Gjorde dere?
- Den tar oss til Emma. - Ut, dverger. Bare voksne.
- Nei! Vi blir. - Blir vi?
Vi har gått glipp av for mange eventyr. Det er pinlig.
Hvordan tror du det føles å si at man ikke fikk være med på eventyret?
Vi snur ikke ryggen til deg igjen, selv ikke om det betyr en sikker død.
- Takk. - Sikker?
Hold dere fast.
Du klarte det.
Gjør det nå. Du vil ha vettelyset, og det fins bare én måte.
- Gjør det. - Jeg dreper henne ikke.
Det har du rett i.
Gjør det. Bruk sinnet ditt.
Bruk kraften din.
- Jeg kan prate med henne. - Du er gal. Jeg vil ikke prate.
Du må finne Merlin, Den onde. Du trenger det vettelyset.
- Vær så snill, slutt. - Drep henne.
Hva venter du på? Drep henne.
Slutt!
Utmerket. Knus det.
Swan, ikke gjør det.
- Hva? Hvordan? - Samme det.
- Har noe stoppet meg før? - Dere vet ikke hva som skjer.
- Det er eneste måte å finne Merlin. - Nettopp. Knus det.
- Det er eneste måte å beskytte dere. - Men da lar du mørket sluke deg.
- Det vet du ikke. - Vi tar ikke den risikoen.
Nei, vent. Vi kan ikke gjøre det. Hun må velge.
Ikke hør på dem. De forstår ikke hva som står på spill.
Dere forstår ikke. Om jeg ikke finner Merlin vil mørket ta dere alle.
- Emma, vær så snill, ikke gjør det. - Den onde ødelegger alle.
Se på Gold. Jeg kan ikke gjøre det mot familien min.
- Mot deg. - Hun må dø.
- Hør på deg selv. Dette er ikke deg.
Vi kan finne en annen utvei, sammen.
Helter og skurker sammen, for deg, takket være deg.
Om vi kan overvinne demonene våre, kan du også det.
Går det bra?
Hjertet mitt var nylig utenfor kroppen min, men ellers ok.
Takk for at du forstår, på sett og vis.
- Takk selv. - For hva? Jeg drepte deg nesten.
For at du viste meg mørket i deg. Det minnet meg om mitt eget mørke.
Jeg skulle drepe de som tok brødrene mine.
Men kanskje jeg bør vise dem nåde.
Nåde som kan lege mitt splittede land.
Men noen vil få seg et slag i magen, men så får de nåde.
Det er for farlig. Dere burde ikke ha kommet.
- Vi måtte. - Du er datteren vår.
- Du ser ikke ut som en krokodille. - Jeg antar jeg hadde flaks.
- Her, du burde ha denne. - Ta den.
Du kommer til å kunne beherske deg.
- Nei. - Emma, tenk på det.
Hva den kan gjøre hvis den havner i feil hender, på hva du kan gjøre.
Kampen i meg har akkurat begynt. Den ville gi meg for mye makt.
Noen må passe på meg.
- Mener du alvor? - Jeg reddet deg.
Nå må du redde meg.
Klarer du ikke det, gjør det ingen andre er villig til å gjøre.
Du er den eneste som kan overvinne følelsene og gjør det nødvendige.
Å tilintetgjøre meg.
- Det kommer ikke til å behøves. - Jeg håper ikke det.
- Hvordan kom dere hit? - Det er nok lettere å vise deg.
Tok dere med Mormor?
Generatoren fungerer, men ikke frityrene.
- Og mormor. - Det blir ingen løkringer.
- Og Leroy. - Folk vil hjelpe deg.
Emma!
Hva er dette?
Hold dere unna.
- Hvem er dere? Hva vil dere? - Jeg er kong Arthur av Camelot.
- Vi er her for å finne dere. - Finne oss?
- De tror at vi er overrasket. - Ventet dere på oss?
Merlin forutså for lenge siden at dere ville komme.
Han forutså mye.
Merlin... Hvor er han? Vi hørte at han er forsvunnet.
Det har han vært i årevis, men ikke mye lenger.
Ifølge hans profetier skal du gjenforene ham med oss.
- Da så, følg meg, alle sammen. - Hvor?
Camelot, selvfølgelig.
SEKS UKER SENERE
Sheriff, jeg liker at byen er så rolig.
Det er fordi jeg er en dyktig sheriff.
- Hva gjør dere her? - Hva hendte?
- Vi er tilbake. - Herre...
Dette gir ingen mening. Vi gikk akkurat inn i Camelot.
Hva har vi på oss? Hvor lenge var vi borte?
- Seks uker. - Hva?
- Minnene våre er borte. - Igjen?
Hvor er Emma?
Slapp av. Jeg er her.
- Mamma! Hva har skjedd med deg? - Er ikke det åpenbart?
Dere dro til Camelot for å få mørket ut av meg.
Og dere mislyktes.
Hva i all verden skal du forestille?
Det fins ikke lenger noen Frelser i denne byen.
- Emma, slutt. Det er nok. - Nok av hva?
Jeg skal gjøre akkurat det du ba meg om.
Leter du etter denne?
Ingen andre enn meg får røre denne dolken.
Og for det dere gjorde mot meg...
Skal dere bli straffet.
Emma, hvorfor gjør du dette?
Fordi... Jeg er den Den onde.